‫קרבן חי?‬
‫אחרי שנים של מחקר, גיליתי את התשובה.‬
‫שגג אקדמיית צלב האמת, שנבנתה בידי מפיסטו,‬
‫הוא המקום האידאלי לחיבור בין גהנה לעשייה.‬
‫הבמה מוכנה.‬
‫אבל, נראה שהדם שאספנו הוא באיכות ירודה.‬
‫ברמת טוהר כזו, שער הגהנה לעולם לא יושלם.‬
‫אך אם נוסיף את דמו של רין, זה ישנה לחלוטין‬ ‫את המשוואה.‬
‫חמישה ליטרים בלבד יעלו באופן דרמטי‬ ‫את רמת הטוהר‬
‫ויאפשרו לי לפתוח שער גהנה בקנה מידה עצום.‬
‫מגוחך! אתה יכול לרוקן כל טיפת דם מאחי וזה‬ ‫לא יהיה מספיק!‬
‫זה היה נכון... אם הוא היה אנושי.‬
‫עם כוח ההחלמה שלו כשד, אבדן דם מוגזם‬ ‫יהיה חסר משמעות.‬
‫רין יירשם בהיסטוריה כקדוש מעונה.‬ ‫בתור הגיבור שהציל את עולם העשייה.‬
‫שחרר את אחי מיד!‬
‫לא יועיל לך לירות בי.‬
‫מפציץ הנושא עליו את המשיח כבר המריא‬ ‫ממעבדת הדרגון.‬
‫הוא אמור לעבור מעל אקדמיית צלב האמת‬ ‫בכל רגע.‬
‫המפציץ הזה לא יציית לפקודתו של אף אחד‬ ‫חוץ מלשלי.‬
‫אם לא אפתח את שערי הגהנה, המשיח יתפוצץ רק‬ ‫על אדמות בית הספר הזה.‬
‫מה?‬ ‫-עברנו את נקודת ה"אל-חזור".‬
‫אם כך, אקח את מקומו.‬ ‫-מה?‬
‫אני אהיה זה שיפתח את שער הגהנה. אז שחרר‬ ‫את אחי!‬
‫בסדר גמור.‬
‫יכול להיות שאתה אפילו סמכת על כך שזה בדיוק‬ ‫מה שיקרה, אחי הגדול?‬
‫האחים האלה הם כמו תמונת מראה האחד של השני.‬
‫אם רק הוא לא היה שולף את חרב הקומה‬ ‫באותו יום, גורלם היה שונה.‬
‫מה יישאר בסוף כל התוהו ובוהו הזה?‬ ‫תקווה או ייאוש?‬
‫לא יאומן איך שזה מעלה לי את הדופק!‬
‫- מגרש השדים הכחול -‬
‫הצד האפל בלבי‬ ‫הוא עבר מצער שאי אפשר למחוק‬
‫זה בסדר, אני לא מתכוון לזה‬ ‫אני משחרר פרץ אנרגיה ומושיט את ידי‬
‫ממתי דרכי נהייתה בלתי נמנעת?‬
‫ועכשיו כולם נעלמו‬
‫לעזאזל עם הגורל הזה‬ ‫לא יכול לסבול את זה יותר, זועק לגאווה‬
‫לבד בעולמי‬ ‫שיר אהבה מהדהד‬
‫עולם משובש, משאלות מעוותות‬
‫האידאלים וימי המחר מתפוררים‬ ‫נמאס לי כבר מכל זה ומהשעמום הבלתי נסבל‬
‫להתראות, חיים יקרים‬ ‫אני נשבע שאשנה את גורלי‬
‫אחבל ואפצע למען הגאווה‬
‫לבד בעולמי‬ ‫עדיין אשיר על אהבה‬
‫עולם מעוות, משאלות להגשים‬
‫אני אבנה את הקשר ואת המחר החדש‬
‫נמאס לי מהכול, אך זה עדיין יקר ללבי‬ ‫אלו חיי היקרים‬
‫דרך הענן שחור שבלבי עוברת קרן אור‬ ‫והשמיים בהירים‬
‫בואו נאבק, אין בי פחד‬ ‫אני מנופף בחרב פיפיות‬
‫- פרק 23: אמת -‬
‫רין...‬
‫נפלא! בדיוק כמו שחשבתי, בכך שאערבב את הדם‬ ‫של התאומים אוכל למשוך פי כמה יותר כוח!‬
‫מה זה?‬
‫מה קורה? מה זה בכלל, לכל הרוחות?‬
‫רגע, זה לא מר אוקומורה?‬
‫לא יכול להיות... יוקי אמר לנו שהוא לא ירש‬ ‫את דם השטן!‬
‫אז מה זה? מה לעזאזל הלהבות הכחולות האלה?‬
‫יוקי!‬
‫התרחקי!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫מה בשם כל הארורים?‬
‫בוא אליי, משיח!‬
‫הגיע הזמן לשרוף את גהנה עם להבות המדע!‬
‫והמלאך החמישי תקע בחצוצרתו.‬
‫ו...‬
‫ראיתי כוכב נופל מהשמיים אל הארץ...‬
‫לעזאזל! התכופפו!‬
‫לכוכב ניתן המפתח לפיר חסר התחתית.‬
‫כשהוא פתח את הפיר לבור חסר התחתית‬ ‫עלה מהפיר עשן כמו עשן של כבשן גדול,‬
‫והשמש והאוויר הושחרו מהעשן מהפיר.‬
‫מה לכל הרוחות? מה האור הזה?‬
‫הביטו וראו! זה אור חכמת האנושות!‬
‫הזוהר שלו הוא הוכחה לניצחוננו...‬
‫זהו סולם יעקב!‬
‫מה לכל ה...?‬
‫מה קורה?‬
‫ואז מהעשן בא על הארץ ארבה,‬
‫ולארבה ניתן כוח כמו כוחם של עקרבי האדמה.‬
‫הארבה נשלט על ידי מלאך הבור חסר התחתית.‬
‫שמו בעברית הוא אבדון, וביוונית הוא נקרא‬ ‫אפוליון.‬
‫חרקים!‬
‫זה לא טוב! לסגת, חברים!‬
‫מה קורה כאן? חשבתי שהוא שיגר את המשיח!‬
‫מסתבר שהוא נכשל בגדול.‬ ‫הקול הזה...‬
‫גהנה לעולם לא תושמד עם זיקוקי דינור‬ ‫עלובים כאלה.‬
‫אל תגידו לי שזה... אבא?‬
‫בדיוק. אני השטן. אני אבא שלך!‬
‫לעזאזל איתך, שד! אתה מנסה לזעזע אותי‬ ‫בעזרת קולו של אבא שלי?‬
‫אני לא מחקה אותו. אחרי הכול, הוא הגוף‬ ‫האחרון שרדפתי.‬
‫ועכשיו אני נשמע בדיוק כמוהו!‬
‫סתום את הפה! אם רק לא היית נכנס לעולם‬ ‫העשייה, אבא לא היה מת‬
‫ואימי לא הייתה נרצחת!‬
‫אתה יודע, הבנת לא נכון את המצב.‬
‫לא אני הרגתי את יורי. זה היה האדם הזה.‬
‫עזור לי, יוקיו!‬
‫אתה נראה כאילו אין לך מושג על מה אני מדבר.‬
‫אם כך, אראה לך את כל מה שראיתי במו עיניי.‬
‫חיפשתי אותך, יורי!‬
‫מבודדת את עצמך ביער הארור הזה!‬
‫הייתי ככה קרוב ללכת לאיבוד!‬
‫לכי וקחי את הדברים שלך ברגע זה! אנחנו‬ ‫חוזרים לוותיקן.‬
‫הבטן שלך שוב מריחה כמו אור שמש היום, נכון,‬ ‫הובגובלין?‬
‫הקשיבי למה שאני אומר!‬
‫אני לא חוזרת לוותיקן, כי זה הבית שלי.‬
‫יורי, את יודעת איך אנשים מכנים אותך?‬
‫המכשפה מהיער... אישה שהשטן אוחז בה.‬
‫את מגרשת שדים מתחילה.‬
‫אפילו את יודעת טוב מאוד שעלייך להפסיק‬ ‫להתיידד עם שדים.‬
‫הרעיון שעלינו להתחלק בין שדים ובני אדם,‬ ‫זו הסיבה לכל הטירוף הזה!‬
‫החמודים האלה הם חבריי היקרים!‬
‫היי! חזרי הנה, יורי!‬
‫הבת היחידה למשפחת אגין, ששירתה במשך דורות‬ ‫את הוותיקן,‬
‫פשוט לא יכולה להירדף על ידי שד.‬
‫לא אכפת לי באילו שיטות תשתמש, ברור?‬
‫ברור.‬
‫מה אתה חושב שאתה עושה?‬
‫תפסיק! אלה כל החברים שלי!‬
‫אל תצחיקי אותי!‬
‫שד הטעה אותך, זה הכול!‬
‫אני הורג כל שד ושד! זה תפקידנו כמגרשי‬ ‫שדים!‬
‫בבקשה, תפסיק!‬
‫אמרתי לך להפסיק, לעזאזל!‬
‫להבות כחולות...‬
‫אל תגידי לי שאת...‬
‫השטן!‬
‫חזרת להכרה?‬
‫אני מצטערת.‬
‫ממתי?‬
‫ממתי המפלצת הזו מסתובבת בעשייה?‬
‫מלפני שנה...‬
‫נשלחתי לאזור הזה כדי לחקור תופעה חוזרת‬ ‫של התלקחות בני אדם.‬
‫שבריריים... שבריריים יותר משאפשר להאמין.‬
‫מסתבר שהייתה לי סוג של עמידות ללהבות‬ ‫הכחולות האלה.‬
‫אבירי צלב האמת הורו לי לחזור,‬
‫אבל נשארתי ביער הזה.‬
‫כי רציתי הזדמנות לדבר שוב עם הלהבות‬ ‫הכחולות האלה.‬
‫את יודעת מי אני?‬
‫עופי לי מהעיניים ברגע זה! או שאשמיד אותך‬ ‫כמו שהשמדתי את האחרים!‬
‫אם זה מה שאתה באמת רוצה...‬
‫אל תצחיקי אותי!‬
‫באותו יום, שמעתי את קולך.‬
‫ברגע שאני נוגע במשהו בעולם העשייה, הוא מיד‬ ‫נשרף לאפר.‬
‫זה בטח ממש בודד, כשכל דבר נהפך לאפר בידיך‬
‫ולא משנה כמה תרצה לשמור עליו.‬
‫זה בטח ממש עצוב...‬
‫היי בשקט!‬
‫אם הרגשות האלה שלך אמיתיים...‬
‫אז השתמש בגוף שלי.‬
‫אז קיבלת אותו? את השטן?‬
‫כן... נראה שהוא נהנה...‬
‫הוא כנראה נפל מהקן שלו. המסכן, הוא כבר מת.‬
‫מת?‬
‫זה אומר שחיים נגמרו.‬
‫מה הדבר הזה שאת מכנה חיים?‬
‫חרקים ופרחים וציפורים, בנוסף לבני אדם...‬
‫כל דבר שחי ונושם על האדמה...‬
‫לכל אחד מאיתנו יש חיים.‬
‫ואף אחד מהם אינו זהה לאחר.‬
‫הם דבר יקר למחזיק בהם.‬
‫גם אני רוצה חיים.‬
‫אי אפשר לקנות או למסור חיים.‬
‫אך אפשר לטפח אותם.‬
‫אל תגידי לי שאת באמת...‬
‫כן, אני כן. אני נושאת את הילד שלו.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫אני מאוכזב ממך, פוג'ימוטו.‬
‫שמישהו במעמד שלך יפתה את ביתו של הקרדינל?‬
‫לא עשיתי כלום! יורי אחוזת שד!‬
‫וגם לא סתם שד! על ידי השטן!‬
‫אף אחד חוץ ממך לא נכנס אל היער ההוא.‬
‫אם אתה רוצה להגן על עצמך, עשה זאת בשימוע.‬
‫חכו! אסור לבזבז זמן! יורי צריכה...!‬
‫צאצאו של השטן, את אומרת?‬
‫בלתי אפשרי... נתח מיד!‬
‫אבל זה יפר את עקרונות הוותיקן!‬
‫אז תכריחו אותה ללדת?‬
‫-אני רוצה ללדת אותו.‬ ‫-יורי!‬
‫התינוק הזה הוא הילד שלנו. אני מתכוונת ללדת‬ ‫ ולגדל אותו.‬
‫מכשפה ארורה!‬
‫הנאשמת יורי אגין!‬
‫האם את בטוחה מעל לכל ספק, שכפי שהצהרת,‬ ‫את בהיריון עם תינוק של שד?‬
‫כן, זה נכון.‬
‫שדים ידועים בכך שהם גורמים נזק או מאיימים‬ ‫על בני אדם.‬
‫אבל זה רק בגלל האינטליגנציה הנרחבת‬ ‫והסקרנות שלהם.‬
‫אני בטוחה שאנו יכולים ללמוד זה מזה ולחוש‬ ‫אהבה אחד כלפי השני.‬
‫כאילו ששד יכול לחוש אהבה!‬
‫מכשפה מקוללת!‬ ‫-העלו אותה על המוקד!‬
‫אכריז עכשיו על פסק הדין.‬
‫אנו מוצאים את הנאשמת, יורי אגין, אשמה...‬
‫ודנים אותה למוות.‬
‫כדי להציל את יורי, חיפשתי בכל מקום בן אדם‬ ‫שישמש לי ככלי.‬
‫אך כוחי היה גדול מדי.‬
‫לא הצלחתי למצוא גוף עמיד מספיק, ולא משנה‬ ‫כמה חיפשתי.‬
‫בבקשה... התרחק!‬
‫אל תהיה מגוחך.‬
‫אם ניכנע, מי יישאר כדי להגן על עשייה?‬
‫שד מקולל!‬
‫הגוף הזה... לא יחזיק מעמד לעוד הרבה זמן...‬
‫השטן! זה אתה, נכון?‬
‫ברחי... יורי...‬
‫עבר הרבה זמן, פוג'ימוטו יקירי.‬
‫מפיסטו! מה קורה?‬
‫השטן תקף.‬
‫הוא בא כדי להשיב את אישתו והילד שלו.‬
‫כל מגרש שדים שאולי יכול היה לשמש ככלי לשטן‬ ‫כבר הומת.‬
‫לא נותר בוותיקן מגרש שדים שיוכל לפעול,‬ ‫פרט לך.‬
‫זה הקרדינל?‬
‫יורי אגין נמלטה בעזרתו של השטן.‬
‫הירגו את יורי! חסלו אותה יחד עם הילד שהיא‬ ‫נושאת ברחמה!‬
‫מה זה?‬
‫החרב שוחטת השדים קוריקארה, המכילה את כוחו‬ ‫של פודו.‬
‫אני בטוח שהיא תועיל לך כשתהרוג‬ ‫את צאצא השטן.‬
‫שירו...‬
‫יורי... התינוקות האלה...‬
‫הם הילדים שלי. נכון שהם חמודים?‬
‫זה שעטוף בלהבות כחולות הוא רין‬
‫והחיוור הוא יוקיו.‬
‫תחיו, תהיו חזקים...‬
‫כדי שתוכיחו ששדים ובני אדם יכולים להבין‬ ‫זה את זה.‬
‫הישארי איתנו! יורי!‬
‫יורי!‬
‫מה אתה מתכוון לעשות?‬
‫הוראת הוותיקן הייתה להרוג את האם עם ילדיה,‬
‫אך האישה נפטרה בלי שתצטרך לנקוף אצבע.‬
‫כל עוד הם ירשו את כוחו של השטן, הם רק‬ ‫יסבלו אם יחיו.‬
‫מה קרה? אתה לא מתכוון לחסל אותם?‬
‫האחד הזה חייך אליי. למרות שהתכוונתי‬ ‫להרוג אותו...‬
‫הרעיון שעלינו להתחלק בין שדים ובני אדם,‬ ‫זו הסיבה לכל הטירוף הזה!‬
‫מפיסטו...‬
‫כן?‬
‫אני מתכוון לגדל את שני אלה.‬
‫אני נשבע שאני מתכוון לגדל אותם לשני ילדים‬ ‫בני אנוש למופת.‬
‫אתה, אדם שפוחדים ממנו בגלל קור ליבו,‬ ‫תגדל את צאצאי השטן?‬
‫בלתי אפשרי, ואתה יודע את זה!‬
‫לא אדע אם לא אנסה, נכון?‬
‫אם כך, אפשר להציע התערבות?‬
‫אם תצליח לגדל את שני אלה כבני אדם, ניצחת.‬
‫אם השד שבהם יתעורר, אני מנצח וחייהם‬ ‫יהיו שלי.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר גמור... כטובה מיוחדת...‬
‫מה עשית?‬
‫אטמתי את כוח השד שלו בתוך החרב הזו.‬
‫זו לא תהיה ממש התערבות אם להבות כחולות‬ ‫יבקעו ממנו כל הזמן.‬
‫אני חייב לך.‬ ‫-אין צורך להודות לי.‬
‫ובכן, אני אחזור אל הוותיקן כדי לדווח‬ ‫כי השמדת את צאצא השטן.‬
‫עד שניפגש שוב.‬
‫בלתי אפשרי...‬
‫מהי האמת? למה לכל הרוחות אני אמור להאמין?‬
‫הראיתי לך כרגע אך ורק את האמת. אם אתה‬ ‫לא מאמין לי,‬
‫אז למה שלא תשאל את הוד קדושתו,‬ ‫שכמעט קבור שם?‬
‫בבקשה, עזור לי, יוקיו!‬
‫אני רוצה שתספר לי את האמת.‬
‫זה אתה שהורית לשרוף את אימי, יורי אגין,‬ ‫על המוקד?‬
‫איך אתה יודע...?‬
‫ענה לי!‬
‫עכשיו!‬
‫זה נכון... אני נתתי את ההוראה.‬
‫אבל היא אמרה שהיא מתכוונת ללדת את‬ ‫צאצאו של השטן!‬
‫זה היה מספיק רע אם הם היו ילדים בני אדם,‬ ‫אבל...‬
‫צאצאי השטן!‬
‫לא אהבת את אימי?‬
‫בלבי, יורי הייתה מתה!‬
‫היא מתה ביום שילדה את שניכם, בניו המקוללים‬ ‫של השטן!‬
‫אתם הכתמתם את השם אגין...‬
‫לעולם לא אכיר בכך שאתם קיימים בכלל!‬
‫לא...‬
‫לעזאזל!‬
‫אין סיכוי!‬
‫סוף סוף, הוא אצלי! הכלי האידאלי שלי!‬
‫מאחר וחצי מהדם בוורידים שלך הוא שלי,‬ ‫אין פלא שאתה מתאים בדיוק מכף רגל ועד ראש!‬
‫הפסטיבל לרגל התגלותו של השטן הגדול‬ ‫עומד להתחיל!‬
‫רין!‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫יוקיו... זה יוקיו?‬
‫מה לכל הרוחות אתה עושה, יוקיו?‬
‫מחוברים...‬
‫כמו פרפר מרקד זה מרפרף‬ ‫אור מסתורי המרחף בחלל‬
‫זה לא העולם שאנו מכירים‬
‫אנו נמשיך ליפול באותה מהירות‬
‫חתוך את החבל‬
‫המספרים רצים לי בראש‬ ‫מסתובבים ואז נוסקים‬
‫וטעות עצומה עוברת ללא הבחנה‬ ‫מחברת את כולנו, מאדם לאדם‬
‫חוט כחול חיוור ונוצץ‬
‫כה יפה, נראה כמו חוט משי‬
‫יכול להיות שזו השרשרת המכונה "גורל"?‬
‫חפש אותה, אך היא לוכדת אותך‬ ‫לעולם לא תגיע אליה‬
‫מהם החיים המחוברים?‬
‫לחשוב שאין מנוס‬ ‫זה כה טיפשי ויפה‬
‫חיים מחוברים‬
‫חפש אותה, אך היא לוכדת אותך‬ ‫לעולם לא תגיע אליה‬
‫מהם החיים המחוברים?‬
‫לחשוב שאין מנוס‬ ‫זה כה טיפשי ויפה‬
‫יש חיים מחוברים‬
‫- מגרש השדים הכחול -‬
‫לא גהנה או עשייה...‬
‫עולם בו בני אנוש ושדים יכולים לחיות יחד.‬
‫קדימה, עצום את עיניך... נסה לדמיין את זה.‬
‫אני בטוחה שזה לא קשה.‬
‫- צאצא השטן -‬
‫תרגום כתוביות: יובל מזרחי‬